Les dificultats, cal tenir-ho clar, no són lineals. És a dir, pot ser que hi hagi dificultats per aconseguir glaçons en un establiment -supermercat, gasolinera- però que no n’hi hagi o siguin molt inferiors en l’establiment del costat. Tot depèn de qüestions d’estoc i capacitat d’emmagatzematge. I de la perícia del distribuïdor per aconseguir un fabricant que tingui glaçons disponibles. I la cosa no és gens senzilla. Perquè hi ha una demanda exagerada producte de les altes temperatures que s’han viscut els darrers mesos i menys fabricació per l’encariment del preu de l’electricitat.
Alguns dels principals fabricants que acaben abastint el Principat de manera indirecta són espanyols. Segons les fonts consultades, les previsions que havien fet els fabricants per als mesos de maig i juny, quan la calor ja va collar de valent, es van superar en més del 50% respecte del 2019. És a dir, abans de la pandèmia i, per tant, en dades que es pensava que serien més realistes que les que es van donar amb les limitacions de la pandèmia.
Com que hi va haver més demanda el maig i el juny, els fabricants van tibar de veta. És a dir, de gel estocat. I què ha passat després? Doncs que veient com es disparava el cost de l’emmagatzematge producte de l’encariment de l’energia (els refrigeradors funcionen amb electricitat) s’està fabricant més al dia per no haver d’emmagatzemar tant. Però ha resultat que la demanda no només ha baixat sinó que ha continuat a l’alça fins que l’estoc s’ha fos.
Resultat? En molts llocs i molts moments, no hi ha glaçons. Per tant, o es fa el ‘mojito’ al domicili amb glaçons fets de manera casolana o si vol un gintònic o un cafè al restaurant pensi que és probable que hagi de ser sense gel. Si és que pretenia que ho fos, és clar.